CONCEPTES+ANTROPOLOGIA

CONCEPTES D’ANTROPOLOGIA MEMBRES:

Anna Leon: Lila. Ho indico no perquè veieu el que he fet, sinò perquè tingueu en compte les definicions que venien als apunts i les que he trobat jo, i per si no les veieu correctes o les veieu incorrectes, ho pogueu indicar amb colorets :)

Nats: chicas yo he empezado a hacer las definiciones por abajo, pero de etnoeducación no encuentro una definición muy precisa... acting white lo he encontrado solamente en ingles y es la traducción literal del traductor xd

CONCEPTES:

- ** Experiència interindividual: ** no la trobo - **Transmissió cultural**: són els mecanismes que produeixen els agents (altres persones que si coneixen aquella cultura) que permeten que un altre aprengui una cultura mireu aquest enllaç!!:) http://platea.pntic.mec.es/~jalvar4/yano/transmision.htm - **Enculturació:** és un procés d’aprenentatge formal o informal de la cultura a la qual pertany un individu a través de la transmissió (aparentment informal) de la generació adulta, que li permet ser reconegut com a membre de la mateixa; Herskovits, 1948. L'enculturació és el procés mitjançant el qual una cultura establerta ensenya a un individu amb la repetició seves normes i valors acceptats, de manera que l'individu pugui convertir-se en un membre acceptat de la societat i trobi el seu paper apropiat. Més important, la enculturació estableix un context de límits i formes correctes que dicten que és apropiat i que no en el marc d'una societat. És un procés que es desenvolupa tant des de la infantesa fins a la vida adulta i pot ser conscient o inconscient. - **Aculturació**: adaptació a la nova culturació. La aculturació es pot produir de moltes maneres, pot ser un procés positiu, negatiu, còmode. L'aculturació es refereix al procés mitjançant el qual un poble o grup de gent adquireix una nuevacultura (o aspectes de la mateixa), generalment a costa de la cultura pròpia. Una de les causes externes tradicionals ha estat lacolonización. Durant l'aculturació hi ha un intercanvi de característiques culturals entre grups a causa del contacte directe continu. Els patrons culturals d'un dels grups o ambdós poden canviar en certa mesura, però els grups es mantenen com a entitats separades. Es distingeix d'ladifu sió i pot ser voluntària o forçada. És un mecanisme secundari de canvi cultural. A la aculturació intervenen diferents nivells de destrucció, supervivència, dominació, resistència, modificació i adaptació de les cultures natives després del contacte intercultural. - **Cultura juvenil:** és la cultura pròpia (normes, habilitats, relacions) que desenvolupen els joves entre sí. - **Contracultura**: es crea dins d’un sistema. Són els valors, tendències i formes socials que xoquen amb els establerts dins d'una societat. - ** Survivals: ** no la trobo - **Funcionalisme**: la base és la concepció de la cultura com un organisme viu. És un corrent teòric sorgida a Anglaterra en els anys 1930 en les ciències socials, especialment en sociologia i també d'antropologia social. La teoria està associada a Émile Durkheim i, més recentment, a Talcott Parsons més d'altres autors com Herbert Spencer i Robert Merton. El funcionalisme es caracteritza per un enfocament empirista que preconitza els avantatges del treball de camp. En aquest sentit, els teòrics funcionalistes identifiquen en els seus textos comunicació amb comunicació de masses perquè aquesta és la realitat de la societat moderna. El funcionalisme va obrir el camí de l'antropologia científica, desenvolupant-se després amb gran èxit als Estats Units..La teoria funcionalista considera a la societat com una totalitat marcada per l'equilibri, i en la que els mitjans de comunicació tenen una gran importància dins de l'estabilitat social. Les societats disposen de mecanismes propis capaços de regular els conflictes i les irregularitats, així, les normes que determinen el codi de conducta dels individus variaran en funció dels mitjans existents i això és el que regeix l'equilibri social. Per tant podríem entendre la societat com un "organisme", un sistema articulat i interrelacionat. Una totalitat constituïda per parts discretes. Alhora, cadascuna d'aquestes parts té una funció d'integració i manteniment del propi sistema. El pioner iniciador de la tendència funcionalista en latinoamérica va ser Gustavo Mendoza, qui va adquirir els seus coneixements en l'institut humà-tecnològic Humboldt. La teoria de sistemes (segons Parsons) es basa en la teoria funcionalista. Estableix que la societat s'organitza com un sistema social que ha de resoldre quatre imperatius fonamentals per a subsistir: adaptació a l'ambient, conservació del model,persecució de la finalitat, integració mitjançant les diferents classes socials. D'acord al rol que assumeixin els subsistemes per a resoldre aquests problemes fonamentals, actuaran com funcionals o disfuncionals. -D **ifusionisme:** Teoria que explica l'origen dels trets que conformen les cultures en qualsevol de llurs aspectes a partir de la propagació d'aquests trets des d'un centre difusor. En la seva forma extrema, el difusionisme pressuposa l'existència d'uns pocs centres difusors de cultura i s'oposa, per tant, a la idea del paral.lelisme cultural, que sosté que les diferents cultures haurien arribat a produïr uns resultats semblants, bé que de forma independent. El difusionisme es desenvolupà a principi de segle a Europa. Actualment la majoria d'antropòlegs rebitgen el difusionisme com a teoria general de la gènesis de cultures. - **Estructuralisme**: molt més complex. Parteix de la lingüística, busca que la cultura dóna significats a les paraules. És un corrent teòrica de l'antropologia social. D'acord amb ella, els fenòmens socials poden ser abordats com a sistemes de signes o símbols, de manera que l'antropòleg ha de tenir cura de no tractar ni única ni principalment com successos, sinó com significacions. Per fer-ho, l'estructuralisme antropològic proposa que hi ha una unitat humana que rau en la seva capacitat d'operar lògicament. La varietat de les cultures i de la manera com cada societat aborda problemàtiques similars s'explicaria, des d'aquest punt de vista, tant per la diversitat d'elements que es troben en el seu entorn i, molt especialment, pel valor i significat que els són atribuïts socialment. - ** Societat complexa ** **:** és una formació social que es descriu d'una altra manera com a element formatiu o es desenvolupa estat (és a dir. a civilització, per utilitzar un terme passat de moda). Complexitat social en aquest sentit es refereix així típicament a la complexitat política, específicament la presència de a jerarquia sota la forma de decisió elit recolzat prop buròcrates, amb parafernàlia associada tal com edificis i residències administratius de l'elit en centres urbans o proto-urbans de la població. Les societats complexes sota aquesta definició estan també agrícola per a proporcionar l'excés requerit per donar suport a una elit social (el produir no alimentari). Explicar els orígens d'aquests tipus de formacions socials, que apareixen en moltes àrees del món, és una de les tasques de l'arqueologia. - **Complexitat:** és la idea del canvi continuo. - **Globalització:** La globalització o canvi global és el conjunt de variacions o alteracions en els sistemes [|socials] o als [|naturals] ( [|físics] o [|biològics] ) els impactes dels quals no poden ser localitzats, ni socialment ni naturalment parlant, a cap lloc o conjunt d'indrets, sinó que afecten el conjunt de la [|Terra], la societat i els [|individus]. Es pot considerar que la globalització és una sèrie complexa de processos que es produeixen simultàniament en l'àmbit [|econòmic], [|polític] , [|tecnològic] , [|cultural] i [|ecològic] i que abasten la major part de les regions del [|planeta]. - **Sociologia:** S ociologia és la [|ciència] del fet social i especialment la ciència de la [|societat] humana. La sociologia estudia els processos i les regles socials que governen les interaccions entre les persones, no només com a individus, sinó també com a membres de grups, associacions i institucions amb una determinada [|ideologia]. La sociologia és una de les ciències del [|significat]. - **Productivitat:** LA productivitat és la relació entre la producció obtinguda per un sistema productiu i els recursos utilitzats per a obtenir aquesta producció. També pot ser definida com la relació entre els resultats i el temps utilitzat per obtenir-los: com més petit sigui el temps que porti obtenir el resultat desitjat, més productiu és el sistema. En realitat la productivitat ha de ser definida com l'indicador d'eficiència que relaciona la quantitat de producte utilitzat amb la quantitat de producció obtinguda.

- **Competitivitat:** per als Estats, la competitivitat és la capacitat dels ciutadans per aconseguir un [|estàndard de vida] alt i creixent, el qual és determinat per la productivitat en l'ús dels recursos naturals i la producció de l' [|economia] per cada unitat de [|ma d'obra] o [|capital] que s'utilitza. - **Treball en xarxa:** pensar, comunicar-nos i actuar conjuntament, compartint objectius i recursos, unificant capacitats i esforços, relacionant les nostres accions. - **Individualització:** La individualització (o individuació) pot definir-se com a un procés pel qual els individus esdevenen unitats reproductives viables en la vida social, de tal manera que passen a acomplir l'antic paper que feien les famílies des de temps immemorials. La teoria moderna de la individualització fou formulada per [|Ulrich Beck] el [|1986]. Segons aquest autor, constitueix un concepte que descriu la transformació estructural i sociològica de les institucions socials així com la relació que mantenen els individus amb la societat. Suposa l'alliberament dels individus dels seus rols i constrenyiments tradicionals en diversos sentits. L'individu es veu separat dels seus lligams i xarxes de suport tradicionals, però els substitueix per les limitacions i controls imposats pel mercat de treball i per altres agències i institucions secundàries. En la mesura en què els individus han estat destradicionalitzats, es veuen deseixits del seu destí de classe. Així mateix les dones es veuen alliberades del seu treball domèstic obligatori i de la supeditació als seus marits com a rols adscrits. Finalment, les velles formes de treball rutinari i disciplinari es troben en declivi amb l'aparició d'horaris de treball flexibles, ocupacions precàries i llocs de treball descentralitzats. - **Polarització:** ?¿? - **Organismes supranacionals:** ?¿? - **Organitzacions transnacionals:** ?¿? - **Estat de benestar:** l'es tat del benestar és, segons el [|sociòleg] [|T.H. Marshall] una combinació específica entre [|democràcia], [|benestar] i [|capitalisme]. Es tracta d'un conjunt de polítiques consistents en la implantació d'una sèrie de serveis socials amb caràcter universal. Aquests serveis tenen com a finalitat garantir unes condicions de vida adequades a la població i evitar que les persones quedin desemparades en determinades circumstàncies de caràcter problemàtic. L'estat garanteix l'accés a l'ensenyament, a la sanitat i als subsidis de malaltia, incapacitat, atur i jubilació. - **Procés d’uniformització:** ?¿? - **Procés d’homogeneïtzació:** ?¿? - **Societat líquida:** és una manera de llegir la societat actual. És una metàfora sobre la societat actual, sobretot a les societats occidentals. És el que ens passa a tots cada dia, que és diferent a allò que els hi passa a persones més grans, es diferent que s’espera d’una persona de 18 anys a nivell personal com professional que una persona de 18 anys fa 50 anys. - **Teixit socioeconòmic:** ?¿? - **Modernitat clàssica:** tendència a valors homogeneïtzadors, que no donen lloc a la varietat, la ambigüitat, la idiosincràsia, lo aleatori. Aquests valors que es pensaven que eren més sòlids, més duradors; es passa a la modernitat líquida. - **Modernitat líquida:** “reflexiva”. Transició del discurs ètic/poètic de la “societat justa” cap a la dels “Drets Humans” que són drets individuals de les persones. (cadascú té drets com a ésser humà), es fa per intentar buscar una societat més justa. Trànsit de la consideració com a ciutadà à individu. La idea de progrés transita cap a la autoafirmació de l’individu. - **Comunicació instantània:** - **Risc:** probabilitat de partir algun tipus de dany, des del més petit fins el major imaginable, en l’actualitat o en el futur, per part d’algun grup humà o de la totalitat de la humanitat, i quals característiques fundamentals són el seu origen social i el seu increment històric. - **Mercat global:** - ** Dualització de l’estructura laboral: ** - **Dumping ecològic:** trasllat del procés productiu que es onerós en termes ambientals. - **Dependència econòmica:** sobreexplotació de recursos naturals, extensió de monocultius. - **Etnografia:** és l’estudi directa de persones o grups durant un cert període, utilitzant l’observació participant o les entrevistes per a conèixer el seu comportament social per lo que es imprescindible el treball de camp com a eina bàsica. La investigació etnogràfica pretén revelar els significats que sustenten les accions i interaccions que constitueixen la realitat social del grup estudiat; això s’aconsegueix mitjançant la participació directa de l’investigador. Amb freqüència, l’investigador assumeix un paper actiu en les seves activitats quotidianes, observant el que passa i demanant explicacions i interpretacions sobre les decisions, accions i comportaments. - **Temperament:** és la peculiaritat i intensitat individual dels afectes psíquics i de l’estructura dominant d’humor i motivació. - **Patrons culturals:** disposició o configuració dels trets o unitats funcionals, i dels complexes culturals que constitueixen una cultura determinada, en un moment donat. - **Tabú:** la paraula designa a una conducta, activitat o costum prohibida per una societat, grup humà o religió, es a dir, és la prohibició d’algo natural, de contingut religiós, econòmic, polític, social o cultural per una raó no justificada o injustificable. - ** Conducta presocialitzada: ** no la encuentro. - **Societat postfigurativa:** la creació es basa en la transmissió de coneixements dels adults a nens, per tant, és el passat el que forma la teva concepció futura (típica de societats tradicionals). - **Societat configurativa:** el que culturalment importa és la relació entre semblants. - **Societat prefigurativa:** allò important és la relació entre iguals però dels petits (els petits adquireixen els coneixements entre sí, ex, amb els PC). - ** Alfabetització: ** Escolarització, acció i efecte d'ensenyar de llegir i d'escriure els infants. - **Interdependència / dependència:** La **interdependència** és la dinàmica de ser mútuament responsable i de compartir un conjunt comú de principis amb altres. Aquest concepte difereix substancialment de la " __dependència " __, ja que la relació interdependent implica que tots els participants siguin emocional, econòmica i/o moralment "independents". Alguns advoquen per la llibertat o la independència com una mena de bé desitjable superior; altres creuen el mateix pel que fa a la família, la comunitat o la societat sencera. La interdependència reconeix la veritat (o la validesa) en cadascuna de les posicions, i les desenvolupen junts. - ** Tradició / modernitat: ** la tradició és el conjunt de coneixements, costums i creences que es transmeten de generació en generació per considerar-se d'alt valor per a la pròpia cultura. La tradició es pot transmetre verbalment, a partir de relats i normes ensenyades als infants, o bé a partir d'actes comunitaris d'elevat simbolisme.

- **Educació intercultural bilingüe:** Educació intercultural bilingüe: promou la valoració recuperació de les cultures i llengües de les diverses nacionalitats i pobles indígenes. - ** Etnoeducació: é ** s una estrategia fonamental per ensenyar a la població des dels seus primers anys d'infància que l'educació ha de reconèixer la importància de totes les contribucions realitzades pels grups ètnics per construir la nació. Es tracta d'ensenyar que aquests grups socials son actors indispensables i que ofereixen formes no violentes per millorar les condicions de vida de la comunitat i reivindicar els drets humans. - **Teoria de la reproducció social:** sorgeix davant la generalització de considerar en els espais educatius la possibilitat d’èxit. Posa el seu èmfasi en una situació col·lectiva de minories socials, diu que hi ha un ordre marcat que impedeix el canvi social d’aquestes poblacions en que l’escola té un sol dèficit. - ** Producció cultural: ** no la encuentro.

- **Desigualtats:** La desigualdat és el tracte desigual o discriminatori d'un individu cap a un altre degut a la seva posició social, econòmica, religiosa, sexe, raça, entre d'altres. La desigualtat o discriminació no obté rellevància social fins que no hi hagi principis o drets fonamentals a la igualtat. Les minories socials són les que més pateixen tracte desigual. - **Teoria del dèficit cultural:** teoria social que explica el fracàs de determinades persones, col·lectius. Quan ens trobem en el fracàs social i educatiu es busquen els dèficits de persones concretes. Busca totes les causes del fracàs individual. - ** Privacions culturals: ** no la encuentro. - ** Comprensió cultural: ** no la encuentro. - **Interculturalitat:** es pot entendre, sempre a partir del fet de l'existència en un mateix territori de dos o més cultures (on una és sovint fruit de la immigració ), com la interacció (i eventual integració) d'aquestes diverses cultures. La diferència entre multiculturalitat i interculturalitat és que en el primer cas hi ha diferents cultures, però no interactuen entre elles. - **Competència:** fa referència a la rivalitat que presenten dos o més subjectes sobre alguna cosa. Pot generar efectes positius i negatius. - ** Emancipació cultural: ** no la encuentro. - ** Procés d’ensenyament – aprenentatge: ** - **Diagnòstic:** és un conjunt de pràctiques adreçades a la determinació d'una situació. El resultat de la diagnosi és el diagnòstic. - **Spindler:** la transmissió cultural es aquell procés per el qual una persona aprèn les normes, valors, pautes... acaba adquirint els coneixements necessaris per a que la societat l’accepti. Spindler diu que cada cultura combina diferents mecanismes com la continuïtat, la observació, la discontinuïtat. La discontinuïtat es refereix a que quan els aprenentatges no es fan per observació (continu) s’aprèn d’altres maneres, com rituals. - ** Ensenyament flexible: ** no la encuentro. - ** Cultura legítima: ** no la encuentro. - **Diferències culturals primàries:** són els trets culturals elaborats en temps anteriors al contacte amb la societat majoritària. - **Diferències culturals secundàries:** s’han creat en condició de relació amb la majoria com a resposta a aquesta. - **Acting white:** En los Estados Unidos, acting white es un término peyorativo que se aplica generalmente a los afro-americanos, que se refiere a la traición percibida de una persona de su cultura, asumiendo las expectativas sociales de la sociedad blanca. El éxito en la educación en particular (en función en su fondo cultural) puede ser visto como una forma de venta por ser desleal a la cultura. El término es controvertido, y su significado exacto es difícil de definir. Sin embargo, la idea de que los estudiantes de minorías sufren de los prejuicios negativos de sus pares étnicos es actualmente aceptado como cierto en general en gran parte de los medios de comunicación americanos-como se expresa en los artículos en The New York Times, la revista Time y The Wall Street Journal y en la sociedad estadounidense.

**- Variabilitat humana:** constitució. Es pensa que hi ha una sola espècie humana però que a nivell físic som diferents. També diferents a nivell cultural (relacions, menjar, actualització de conceptes abstractes com la mort...; es a dir, variabilitat humana en tots els sentits) si un nen de fora el portes aquí, s’acabarà adaptant. -**Evolucionsime**: Doctrina que, en un sentit ampli, concep l'Univers com un sistema en evolució, i en un sentit més restringit, la vida com un procés evolutiu. Actualment totes les teories científiques sobre la formació de l'Univers i dels éssers vius admeten, en un grau més gran o més petit, fenòmens evolutius.

**-Etnoeducació:** és un model educatiu que pren com a base elements culturals del grups social amb el qual treballa; aquest són utilitzats com recursos educatius amb l’objectiu de fortificar la identitat del grup ètnic. (Medina)